Adormirea Sfintei Ana, mama Preasfintei Născătoare de Dumnezeu, este pomenită în calendarul creștin ortodox la 25 iulie. Sfânta Ana este mama Maicii Domnului, ea fiind ocrotitoarea copiilor și a maternității, pentru că a zămislit la bătrânețe, după multe rugăciuni, lacrimi și post.
Sfânta Ana a fost mama Preasfintei Născătoare de Dumnezeu Maria, care, prin harul lui Dumnezeu, s-a făcut bunica după trup a Mântuitorului Hristos.
Sfânta Ana era din seminția lui Levi și a fost fiica Mariei și a preotului Natan din neamul lui Aaron. Aceștia au trăit în timpul reginei Cleopatra a Egiptului (69-30 î.Hr.). Ei au avut trei fete: Maria, Sovi și Ana. Maria s-a căsătorit la Betleem și a născut pe Salomeea moașa; Sovi s-a căsătorit tot la Betleem și a născut pe Elisabeta, mama Sfântului Proroc și Înaintemergător Ioan Botezătorul; iar Ana s-a căsătorit în pământul Galileei. Aici, Prin multă rugăciune, ea a născut-o pe Fecioara Maria, Născătoarea de Dumnezeu și începătoarea mântuirii noastre. Astfel, putem afirma ca Elisabeta, Salomea și Maica Domnului erau verișoare, iar Mântuitorul era verișor de gradul doi cu Sfântul Ioan Botezătorul.
Nerodirea pântecelui – ocara lumii Sfânta și dumnezeiasca Ana a primit o vrednicie și mai mare, cununându-se cu dreptul Ioachim, un bărbat înțelept din Galileia. Drepții Ioachim și Ana au fost o pereche sfințită de Dumnezeu, petrecându-și zilele în cuviincioșie duhovnicească, în post și rugăciune. Dar ajungând la vârsta bătrâneții fără să rodească un vlăstar pentru familia lor, sfinții s-au rugat Domnului să dezlege sterpăciunea lor și să le dea un rod. Pe vremea aceea, nerodirea de prunci era considerat un blestem de la Dumnezeu. Însă aceasta nu era blestem, ci s-a făcut ca să se arate puterea lui Dumnezeu și credința lor. Deși întreaga cetate îi vorbea de rău, și nici măcar preoții templului nu le mai primeau jertfele, drepții Ioachim și Ana nu s-au lăsat biruiți de răutatea lumii, necontenind a striga către Dumnezeu să ridice de pe dânși rușinea aceasta, promițând că darul lor îl vor da Domnului, ca semn de mulțumire. Sfânta Ana ia în pântece pe Maica Vieții Și pe când se ruga dreptul Ioachim în pustie, și sfânta Ana în grădina sa, au primit amândoi înștiințare de la Gavriil, îngerul Domnului vestea cea mare de bucurie, că Ana are să nască pe cea mai curată și mai slăvită dintre femei, pe Maica Fiului lui Dumnezeu. Bunele vestiri și făgăduința Domnului n-au întârziat să se împlinească, pentru că la scurt timp de la vedenia îngerească, sfânta Ana a luat în pântece pe Fecioara Maria, Prea Sfânta Maică a Domnului.
Sfânta Ana aduce la templu pe Maica Domnului
Sfânta Ana i-a dat naștere Maicii Domnului, fecioara pe care Dumnezeu o alesese ca fiind cea mai sfânta din neamul omenesc și singura femeie vrednica și curata a vremii care să îi dea naștere Mântuitorului nostru Iisus Hristos. Pe când Maria a împlinit vârsta de trei ani, Sfânta o duce la Templu din Ierusalim și o oferă în slujba Domnului, în timp ce Sfânta Ana își va petrece restul vieții în post și rugăciune. Mai mult de-at atât, Ana face fapte bune celor nevoiași, așteptând clipa în care ceea ce promisese Dumnezeu se va adeveri.
Publicitate
Adormirea Sfintei Ana
Adormirea Sfintei Ana, mama Preasfintei Născătoare de Dumnezeu 25 iulie
La vârsta de 69 de ani trece la cele veșnice și Dumnezeu o ia alături de el în Ceruri. Conform Tradiției Bisericești, Fecioara Maria își pierduse ambii părinți încă de când avea doar 11 ani și era la Templu.
Surse: Crestin Ortodox, Calendar ortodox, Basilica, Active News.
Unde se găsesc moaștele Sfintei Ana, mama Maicii Domnului
Publicitate
Potrivit mărturiei lui Procopius, în vremea domniei împăratului Iustinian cel Mare (527-565), în capitala bizantina – Constantinopol – a fost ridicata o biserica închinata Sfintei Ana.
Împăratul bizantin Iustinian al II-lea (685-695; 705-711) a reparat și întărit vechea biserica a Sfintei Ana, după ce Sfânta Ana i-a apărut în vedenie soției sale, însărcinata la acea vreme. Cu aceasta ocazie, Sfintele ei Moaște și un vestmânt (acoperământ) au fost aduse în Constantinopol și așezate în biserica, spre închinare.
Moaștele Sfintei Ana au fost aduse, din Tara Sfânta în Constantinopol, în anul 710, acestea fiind păstrate în biserica în Biserica Sfânta Sofia, până în anul 1333. Prăznuirea sfintei, în întreaga Biserica Ortodoxa, se face în ziua de 9 septembrie, imediat după Nașterea Maicii Domnului.
Canonul Sfintei Ana a fost compus de către Sfanțul Teofan Imnograful (817), însa parți mai vechi din slujba sunt atribuite și lui Anatolie din Bizanț (458). Adormirea Sfintei Ana este prăznuita în ziua de 25 iulie, care poate coincide cu ridicarea bisericii din Constantinopol, ori cu aducerea aici a Sfintelor ei Moaște.
Moaștele Sfintei Ana de la Schitul Sfânta Ana din Sfanțul Munte Athos
Schitul Sfânta Ana Mare este cel mai vechi și mai însemnat schit din Sfanțul Munte. Schitul a fost întemeiat în ultimele decenii ale secolului al XVII-lea, pentru a păstra în biserica Piciorul stâng al Sfintei Ana. Sfintele ei Moaște au fost aduse în schit de către Cuviosul Simeon, în ziua de 26 octombrie 1666, potrivit codex-ului schitului.
Moaștele Sfintei Ana se păstrează cu mare evlavie în biserica centrala, unde pomelnicele primite din întreaga lume sunt pomenite, cu mare razna și așezare duhovnicească. Nenumărate sunt minunile săvârșite de Sfânta Ana, mai ales în cazurile privind infertilitatea și nașterea de prunci.
Sfintele Moaște ale Sfintei Ana în întreaga lume
În bisericile Sfanțului Munte se mai afla si alte Moaște ale Sfintei Ana. Astfel, în biserica din Mănăstirea Cutlumuș se află întregul picior drept al Sfintei Ana. În biserica din Mănăstirea Stavronikita se păstrează mana Sfintei Ana. Parți din trupul Sfintei Ana se mai afla si în Catedrala Patriarhatului din Ierusalim si Antiohia, în Manastirea Kykkos, din insula Cipru, cat și în alte biserici și mănăstiri din lume.
Sultanul Insulei Limnos nu putea să dobândească copii și, din această pricină, era foarte mâhnit. Auzise de la locuitorii insulei, care vizitaseră Sfântul Munte și Schitul „Sfintei Ana”, despre minunile mamei Maicii Domnului și ajutorul pe care ea îl dă soților fără copii. Fiind încredințat de istorisirile pe care le auzise, el a trimis, prin niște închinători, daruri la Schit pentru Icoana Sfintei Ana și le-a cerut să-i aducă untdelemn și agheasmă de la Sfânta.
Pentru că sultanul era de altă religie, creștinii au aruncat darurile lui și nu i-au adus nimic. Însă sultanul nu și-a pierdut nădejdea, ci a trimis alte daruri, prin alți închinători, la Schitul „Sfintei Ana”, și le-a cerut și acestora să-i aducă agheasmă și untdelemn de la Icoană, amenințându-i chiar cu pedepse aspre, dacă nu-i vor aduce.
Monahii din Schit, deoarece sultanul nu era creștin și din cauza pedepselor făgăduite creștinilor, i-au trimis apă de băut, nu agheasmă, și ulei obișnuit, nu sfințit. Însă Sfânta Ana, văzând credința și stăruința sultanului, l-a ajutat și i-a împlinit cererea, iar la vremea cuvenită soția i-a născut un prunc sănătos.
Drept recunoștință, sultanul i-a dăruit Sfintei Ana o candelă prețioasă, care atârnă la icoana ei și astăzi. Dar, fiindcă argintarul furase din materialul prețios, sultanul a adăugat oul din partea de jos a candelei, astfel încât darul să fie complet, adică să aibă greutatea de argint pe care o făgăduise la început.
Starețul și ucenicul
Starețul Macarie de la Chilia „Adormirea Maicii Domnului” din Schitul Sfintei Ana (Sfântul Munte Athos) era grav bolnav. Starețul era de loc din Tesalonic și de mic venise și se călugărise la Schitul Sfintei Ana. Din pricina nevoinței exagerate, ajunsese la epuizare, mai ales că nu era înzestrat cu rezistență trupească.
În Duminica Lăsatului de Sec de Carne din anul mântuirii 1750, Starețul Macarie, din pricina epuizării, ajunsese în pragul morții. Ucenicul său, monahul Teoctist, care avea și grija Kiriakonului Schitului, după Dumnezeiasca Liturghie din acea Duminică, a fost cuprins de o mare mâhnire, neștiind ce mâncare să-i pregătească Starețului său, care să-l întărească oarecum și să-l ridice din istovirea ce o avea.
Cu această mâhnire în suflet a coborât la mare, gândindu-se că, poate, va găsi vreun pește. Însă marea era atât de tulburată și învolburată, încât nicio barcă nu era la țărm și nici pe mare nu se vedea trecând vreuna. Atunci, umilindu-se cu sufletul, a îngenuncheat și cu multă credință, din durerea inimii, s-a rugat lui Dumnezeu și Sfintei Ana, Maica Preasfintei Născătoare de Dumnezeu. Nu a apucat să-și sfârșească rugăciunea, că Părintele Teoctist vede pe valurile înspumate ale mării jucând un pește destul de mare. Îndată, luminat fiind de Dumnezeu, a făcut semnul Crucii în direcția unde se vedea peștele și un val – o, minunile Tale, Hristoase Împărate! – a aruncat acel pește pe nisipul de pe țărm.
Părintele Teoctist, plin de bucurie, a luat peștele, l-a dus sus la Kiriakon (biserica centrală, lângă care se afla și bucătăria), l-a pregătit și i-a dat Starețului său să mănânce. De îndată ce a mâncat din acel pește, Starețul s-a întremat și a prins atâta putere, încât s-a făcut deplin sănătos, tămăduindu-se de boala sa.
Cu mâncarea care a rămas, i-a ospătat pe toți monahii și mirenii care se aflaseră în acea zi la Kiriakonul Schitului și care, cu toții, au slăvit pe Preabunul Dumnezeu, Cel minunat în lucrurile Sale și în Sfinții Săi.
Vindecarea Arhimandritului Varnava
Neobositul stareț al Mănăstirii Pângărați din Neamț, arhimandritul Varnava era cunoscut în vremea sa ca un priceput dascăl și duhovnic. Sătenii îi purtau un respect deosebit acestui călugăr care îi învăța pe copiii lor carte, recomandându-i pe cei mai buni dintre ei ca preoți la sate.
În toamna anului 1849, starețul s-a îmbolnăvit greu, încât nu mai avea nădejde de viata. În luna decembrie a acelui an a cerut ucenicilor să-l ducă la icoana făcătoare de minuni a Sfintei Ana din Mănăstirea Bistrița. Aici, cu multe lacrimi rugându-se, s-a vindecat desăvârșit, prin minune, și s-a întors sănătos la mănăstirea sa.
Ca semn de recunoștință, starețul a împodobit icoana Sfintei Ana cu o strană nouă, care se păstrează până astăzi. Iar pe reversul ei a scris următoarele: „Această strană pentru sfânta icoană făcătoare de minuni s-a făcut cu toată cheltuiala cuvioșiei sale, Arhimandritul Varnava, egumenul Mănăstirii Pângărați, care, îmbolnăvindu-se cumplit la 1849, decembrie 14, și fiind la ceasul de pe urmă, cu mare laudă sfânta icoană îndată l-a făcut sănătos. Iar strana s-a gătit la anul 1853, ghețărie, 24”.
Etimologia / semnificația numelui Ana
Ana – este un prenume de fată cu rădăcini puternice într-un vechi nume ebraic, “Hannah” (Channah), adesea purtat de către personaje biblice și care înseamna “har” sau “Darul lui Dumnezeu dat lumii”.
În Cărțile lui Samuel, Hannah (Ana) este mama profetului Samuel. Aceasta a fost nefertilă, și în templu s-a rugat ca Dumnezeu să îi dea un fiu. Iar dacă el se va naște, acesta va îndrumat pentru a deveni preot.
Când s-a născut juncul, Samuel, Hannah i l-a încredințat lui Eli să fie crescut ca un preot (1 Samuel 1: 2).
Acest prenume feminin poate fi întâlnit (destul de rar) ca și nume de familie.
Derivate ale numelui Ana
Anca, Aneta, Anisoara, Nana, Ani, Anita, Anuța, dar și, sub influența occidentală, Ani sau Anita.
Când își post serba ziua de nume cei care poartă numele de Ana?
Conform calendarului ortodox, aceștia își pot serba ziua de nume în date de 9 septembrie când serbăm pe Sfinții și Drepții Părinți Ioachim și Ana, sau pe data de 3 februarie atunci când pomenim pe Sfântul și dreptul Simeon, primitorul de Dumnezeu și prorocița Ana sau pe data de 25 iulie când facem pomenirea adormirii Sfintei Ana, mama Preasfintei Născătoare de Dumnezeu.
Icoana Sfintei Ana, mama Maicii Domnului
Drepții Ioachim și Ana se zugrăvesc după cum urmează: Dreptul Ioachim se zugrăvește bătrân, cărunt, cu barba rotundă. Sfânta Ana se zugrăvește bătrână, purtând un chiton (veșmântul de dedesubt) roșu și un himation (veșmântul de deasupra) verde. Ei sunt zugrăviți în diferite scene din viața Maicii Domnului: zămislirea acesteia, nașterea, binecuvântarea ei de preoți și Intrarea în Biserică a Maicii Domnului. De multe ori, Sfânta Ana este zugrăvită purtând-o în brațe pe Maica Domnului pruncă, iar uneori sunt zugrăviți amândoi drepții Ioachim și Ana, cu Fecioara, copilă, între dânșii. Mai rar, Sfânta Ana se zugrăvește și singură.
Cartea în format fizic ➡ Dionisie din Furma – Erminia Picturii Bizantine, pp. 89, 138, 184, 210.
Lacul Sfânta Ana
Lacul Sfânta Ana (în maghiară Szent Anna-tó) este singurul lac vulcanic din România. Este situat în masivul Ciomatu din județul Harghita, în stânga râului Olt, în apropiere de stațiunea Tușnad. Lacul este așezat pe fundul craterului unui vulcan stins, denumit Ciomatu Mare (în maghiară Nagy-Csomád), din masivul vulcanic Puciosu, locul celei mai recente erupții vulcanice în Carpați și în Europa de Est, care a avut loc acum câteva zeci de mii de ani (probabil mai recent de acum 42.000 ani).
Lacul Sfânta Ana se află la o altitudine de 946m. De formă aproape circulară, similar cu o paletă de pictor, are o lungime de 620m și o lățime maximă de 460m, o suprafață de 19,50ha și o adâncime maximă de 7m. Lacul își completează apele numai din precipitații, neavând izvoare. Puritatea apei se apropie de aceea a apei distilate, cu numai 0,0029ml minerale. Capacitatea trofică redusă a apei lacului se datorează și emanațiilor mofetice prin fundul lacului și prin pereții craterului.
Turiștii veniți la lacul Sfânta Ana nu au nevoie de prognozele meteorologilor pentru a afla cum va fi vremea, ei având la îndemână o metodă empirică, dar exactă, oferită de muntele vulcanic: cele două fisuri formate în munte care prevestesc vremea. Localnicii știu că “Dacă emanațiile din fisuri pișcă la nas, atunci e semn de furtună, iar dacă nu, ziua va fi însorită, tocmai potrivită pentru drumeții”. Fenomenul are o explicație științifică. În munte se desfășoară încă o activitate post-vulcanică, sensibilă la orice schimbare a presiunii atmosferice. Când presiunea atmosferică scade, gazele, precum bioxidul de carbon și sulful, urcă spre suprafață și inundă fisurile cu un miros înțepător, semn că vine ploaia.
Lacul Sfânta Ana este o rezervație complexă naturală, geologică, floristică și faunistică, fiind legat de Băile Tușnad prin poteci turistice.
Lângă lac se află o capelă romano-catolică cu hramul Sfintei Ana.
Rugăciune către Sfinții Părinți Ioachim și Ana
Însoțirii celei de Dumnezeu alese, dumnezeieștilor părinți Ioachim și Ana, ca celor ce ați născut pe Maica Vieții noastre, binecuvântată de Dumnezeu Născătoarea și Pururea Fecioară Maria, cântări de laudă aducem vouă noi, rugătorii voștri; iar voi, ca cei ce aveți îndrăzneală către Dumnezeu, păziți-ne cu rugăciunile voastre de toate primejdiile pe noi, cei ce cântăm: bucurați-vă, părinți de trei ori fericiți!
O, preafericită însoțire, a dumnezeieștilor părinți Ioachim și Ana cei ce stați lângă scaunul Dumnezeirii, primind laudele acestea ale noastre, izbăviți-ne cu rugăciunile voastre de chinurile cele veșnice și de toată ispita, ca împreună cu voi să cântăm lui Dumnezeu: Aliluia!
Troparul Sfintei Ana, mama Preasfintei Născătoare de Dumnezeu, glasul al 4-lea
ȘTIREA TA - Dacă ești martorul unor evenimente deosebite, fotografiază, filmează și trimite-le la Botosani24 prin Facebook, WhatsApp, sau prin formularul online.
Liberalii de la Botoșani au votat astăzi în unanimitate lista cu candidați propusă de noul președinte al PNL Botoșani, Valeriu Iftimie, pentru Parlamentul României.
Chiar dacă sunt practic nume necunoscute pentru liberalii de a Botoșani, dar oameni de încredere ai noului lider al PNL de la Botoșani, toți candidații lui Valeriu Iftimie au primit astăzi votul Comitetului de Coordonare Județean a Partidului Național Liberal – Filiala Botoșani.
După mai multe discursuri de prezentare, candidații nominalizați de Valeriu Iftimie au fost acceptați în unanimitate și votați de toți cei peste 200 de reprezentanți al PNL din tot județul. Lista propusă de noul lider al PNL nu a întâmpinat nicio opoziție și nici abțineri.
“PNL are oameni noi în aceste alegeri. Toți candidații noștri au făcut școala la zi, în timp ce contracandidații noștri la 40 de ani abia citeau Baltagul iar la 45 de ani dădeau Bac-ul. Toți vrem schimbarea iar schimbarea nu poate veni decât de la oameni noi”, a transmis noul președinte al PNL Botoșani, Valeriu Iftime.
Iată și lista cu candidații PNL Botoșani după ce a primit votul Comitetului de Coordonare Județean a Partidului Național Liberal – Filiala Botoșani
Pentru funcțiile de senator, vor candida:
Publicitate
Ovidiu Jitaru
Ionela Aiftincă
Valeriu Iftime
Marian Bidașcă
Bogdan Suruciuc
Pentru Camera Deputaților, vor intra în cursa electorală:
Angajații care nu au beneficiat de cele 20 de zile minime de concediu de odihnă în 2023 au posibilitatea să solicite angajatorului acordarea acestora până la jumătatea anului 2025, scrie alba24.
Potrivit Codulul Muncii, dreptul la concediu de odihnă anual plătit este garantat tuturor salariaților. Durata minimă a concediului de odihnă anual este de 20 de zile lucrătoare.
Dreptul la concediu de odihnă anual nu poate forma obiectul vreunei cesiuni, renunțări sau limitări.
Zile de concediu rămase. Efectuarea și compensarea concediului de odihnă
Concediul de odihnă se efectuează în fiecare an.În cazul în care salariatul, din motive justificate, nu poate efectua, integral sau parţial, concediul de odihnă anual la care avea dreptul în anul calendaristic respectiv, cu acordul persoanei în cauză, angajatorul este obligat să acorde concediul de odihnă neefectuat într-o perioadă de 18 luni începând cu anul următor celui în care s-a născut dreptul la concediul de odihnă anual.
Astfel, zilele de concediu neefectuate în anul 2023 se pot lua până la data de 30 iunie 2025.
Compensarea în bani a concediului de odihnă neefectuat este permisă numai în cazul încetării contractului individual de muncă.
Publicitate
Efectuarea concediului de odihnă
Efectuarea concediului de odihnă se realizează în baza unei programări colective sau individuale stabilite de angajator cu consultarea sindicatului sau, după caz, a reprezentanților salariaților, pentru programările colective, ori cu consultarea salariatului, pentru programările individuale. Programarea se face până la sfârșitul anului calendaristic pentru anul următor.
Prin programările colective se pot stabili perioade de concediu. Acestea nu pot fi mai mici de 3 luni pe categorii de personal sau locuri de muncă.
Prin programare individuală se poate stabili data efectuării concediului sau, după caz, perioada în care salariatul are dreptul de a efectua concediul. Această perioadă nu poate fi mai mare de 3 luni.
Publicitate
În cadrul perioadelor de concediu stabilite, salariatul poate solicita efectuarea concediului cu cel puțin 60 de zile anterioare efectuării acestuia.
În cazul în care programarea concediilor se face fracționat, angajatorul este obligat să stabilească programarea astfel încât fiecare salariat să efectueze într-un an calendaristic cel puțin 10 zile lucrătoare de concediu neîntrerupt.
Salariatul este obligat să efectueze în natură concediul de odihnă în perioada în care a fost programat. Excepție fac situațiile expres prevăzute de lege sau atunci când, din motive obiective, concediul nu poate fi efectuat.
Pentru perioada concediului de odihnă salariatul beneficiază de o indemnizație de concediu. Aceasta nu poate fi mai mică decât salariul de bază, indemnizațiile și sporurile cu caracter permanent cuvenite pentru perioada respectivă.
Indemnizația de concediu de odihnă reprezintă media zilnică a drepturilor salariale din ultimele 3 luni anterioare celei în care este efectuat concediul, multiplicată cu numărul de zile de concediu.
Indemnizația de concediu de odihnă se plătește de către angajator cu cel puțin 5 zile lucrătoare înainte de plecarea în concediu.
România mai are de așteptat până va trece la moneda euro. Ministrul Marcel Boloș: „Trebuie să avem răbdare”.
Ministrul Finanţelor, Marcel Boloş, a declarat miercuri despre aderarea la zona euro că sunt criterii foarte clare pe care le stabileşte Regulamentul Comisiei Europene, iar unul este legat de sustenabilitatea finanţelor publice ale României.
El a atras atenţia că anii 2025, 2026, 2027 sunt ani foarte grei, având un buget de investiţii care merge până la 8% din PIB, transmite Antena 3.
Ministrul de Finanţe a precizat că trebuie să avem răbdare, să ne implementăm investiţiile în anii aceştia grei – 2026, 2026, 2027, iar apoi ajustarea fiscal-bugetară devine mai uşoară.
Ministrul Finanţelor a declarat despre momentul în care România va adera la zona euro că „sunt criterii de convergenţă foarte clare pe care le stabileşte Regulamentul Comisiei Europene”.
„Unul dintre acestea este cel legat de convergenţa privind sustenabilitatea finanţelor publice ale României.
Publicitate
Deci, aici va trebui să avem o abordare echilibrată pentru că suntem şi în perioada în care ne dezvoltăm, în care implementăm proiectele de investiţii.
Nu cred că modelul Bulgariei, în care au îndeplinit criteriile de convergenţă prevăzute de Regulamentul CE, cu excepţia celui privitor la inflaţie, dar cu impact asupra investiţiilor, a fost un model cel mai adecvat.
Am spus şi repet, anii 2025, 2026, 2027 sunt ani foarte grei pentru România, având un buget de investiţii care merge până la 8% din PIB.
Publicitate
Deci aici va trebui să găsim echilibrul necesar, pe de-o parte să implementăm investiţii, pe de altă parte să sprijinim mediul de afaceri pentru a ne îmbunătăţi poziţia competiţională a României pe piaţa europeană.
Să nu avem măsuri în dezavantajul mediului de afaceri”, a subliniat Boloş, citat de Antena 3.
O rubrică realizată de profesor Georgică Manole, scriitor, epigramist
AM CITIT, AM REŢINUT…
Anica Sârbu din Siliştea Gumeşti: „Când stau iarna la băieţii mei, le zic să mai pună filmul acela al lui Marin Preda. L-am văzut de vreo 15 ori, mamă. A avut dreptate, aşa trăia lumea atunci”; Dan Puric: „Toată lumea are grijă de activitatea politică şi nimeni nu are grijă de fiinţa naţională”; Dan Puric: „Pentru România se pregăteşte genul de om fără memorie”; Dan Puric: „Enescu face parte din geniul care a adunat esenţa românească în nădejde”; Karl Popper: „Relativismul este una din numeroasele crime ale intelectualităţii”; Karl Popper: „În numele toleranţei avem dreptul de a nu-i tolera pe intoleranţi”; Juddu Krishnamurti: „Cea mai înaltă treaptă a inteligenţei umane este capacitatea de a observa fără să judeci; Stephen Hawking: „Inteligenţa artificială va fi ori cel mai bun lucru, ori cel mai rău lucru care i se va întâmpla omenirii”; Dave Waters: Să prezici viitorul nu este magie, este inteligenţă artificială”; Pedro Domingos: „Oamenii îşi fac griji ca nu cumva computerele să devină prea inteligente şi să preia conducerea lumii, dar adevărata problemă este că ele sunt stupide şi deja au preluat conducerea lumii”; Kant: „Datoria de a iubi este o absurditate”; principiul luiNilă Moromete: „Dacă te supără tac-tu, ia oile şi caii şi fugi la Bucureşti”; Victor Hugo: „Dacă natura se cheamă providenţă, societatea trebuie să se cheme prevedere”;
Cicero: „În nimic nu se apropie omul mai mult de Dumnezeu decât în truda sa de a reda sănătatea oamenilor”; Schopenhauer: „Pentru a surprinde adevărata fizionomie a unui om trebuie să-l observi când e singur”; Ion Davidescu: „Poetul din provincie îşi controlează respiraţia, ridică stiloul şi înghite în sec, nicăieri la capătul deşertului acest dromader insinuant, nu cere şi nu este primit cu apă: aceasta se cheamă, simplu, Condiţie”; Ion Davidescu: „Fumul se gudură să fie cioplit”; Gabriela Melinescu: „Iubirea, o boală de origine divină”; Erri de Luca: „Viaţa unui om durează cât viaţa a trei cărţi”; Camil Petrescu: „rămânerea în pură bestialitate”; zicerea pitagoreicilor: „Noi nu mai auzim muzica sferelor pentru că suntem prea obişnuiţi cu ea”; Hegel: „Ideile se manifestă în lumea materială sub forma evenimentelor istoriei”; Alex Ştefănescu: „Sub Iliescu istoria a stagnat şi a format o boltă în România”; Tudorel Urian: „În politică totul se judecă în roşu comunist şi negru fascist”; Adrian Despot de la „Viţa de vie”: „România e bolnavă. Iar boala nu e SIDA ci nepăsarea”; Sofocle: „Ştiinţa e partea cea mai însemnată a fericirii”; Ovidiu Genaru: „Frica noastră de moarte are un miros plăcut de iasomie”; Ovidiu Genaru: „Urăm frica fiindcă ne sălbăticeşte, ne pregăteşte fuga”; Ovidiu Genaru: „Sufletu-mi e centrul universului / Ca durere vreau să spun”; sloganul leninist: „Nu poţi trăi în societate fiind liber de societate”; conceptul G. Lukacs: „societate groaznic de definitivă”; omul recent: „modelat de sloganurile publicitare ale societăţii de consum”; omul nou: „produs ideologic cu faţă umană al socialismului şi comunismului”; Shakespeare: „Dar mă ucide gândul că nu-s gând”; din Sfânta Scriptură: „Mântuirea stă întru mult sfat”; din Sfânta Scriptură: „Cei lipsiţi de povăţuitori cad ca frunzele”; părintele Galeriu: „Arma maestrului este cuprinsă în cele trei slujiri esenţiale: învăţător, sfinţitor şi păstor, după Chipul lui Iisus Hristos”; Ludwig Feuerbach: „Cuvântul eliberează omul. Cine nu ştie să se exprime este sclav”; Mircea Horia Simionescu: „Există în această lume multă faţadă, mult decor. Eu toată lumea mi-am imaginat-o ca pe o confecţie de carton”; Mircea Horia Simionescu: „Mulţi mă socotesc un original, dar eu am preluat cu seninătate din marea moştenire clasică românească”; Andrei Pleşu: „Prestaţia mea de presă e a unui diagnostician, nu a unui terapeut universal”; Raymond Aron: „Ca intelectual, statutul tău firesc e acela de „spectator angajat”; Jean de la Bruyere: „Oamenii se suferă anevoios unii pe alţii şi sunt înclinaţi să nu se aprobe reciproc. Ei se arată atât de plini de ideile lor, încât nu mai au loc şi pentru opiniile celor din jur”; Cătălin Pavel: „Un articol academic prin care suflă vântul va trebui bine căptuşit cu fotografii spectaculoase”; Petre Guran: „Paradigma marxistă a dezvoltării liniare a umanităţii spre orizontul mişcător al utopiei sociale s-a chircit până când s-a închis singură într-o mişcare circulară”; John Maxwell: „Teama ne face să ne analizăm toate problemele deodată: cele de ieri, de azi şi de mâine. Ca să ai succes, trebuie să te concentrezi pe ziua de azi”; Dostoievski: „Noi avem geniul tuturor popoarelor, dar avem în plus geniul rusesc, aşadar, noi vă putem înţelege, în timp ce voi nu ne puteţi înţelege”; călugărul Filotei din Pskov: „Moscova este moştenitoarea marilor capitale ale lumii. Prima Romă a căzut sub păgâni; a doua Romă a căzut sub turci; Moscova este a treia Romă, iar a patra nu va fi niciodată”; Arkadii Vaksberg: „Duplicitatea, ipocrizia şi demagogia, acestea au fost trăsăturile distinctive ale regimului comunist instaurat în 1917 pe teritoriul Imperiului Rus”; Ioana Scoruş: „Iar când copila iese din rochia-i arogantă / Se tulbură oglinda”; pictorul Gheorghe Vîrtosu: „Cel mai important reper al vieţii mele este simplitatea”; Francis Bacon: „Citeşte nu pentru a contrazice, nici pentru a crede, ci pentru a cântări şi a lua în considerare”; Mark Twain: „Pregătirea înseamnă totul. Conopida nu este altceva decât o varză care a fost educată într-un colegiu”; Edmondo De Amicis: „Educaţia unui popor se judecă după ţinuta de pe stradă. Văzând grosolănia pe stradă eşti sigur că o vei găsi şi în casă”; Modest Morariu: „În definitiv, prin ce ne-am putea argumenta superioritatea faţă de furnici? Un răspuns posibil: prin Bibliotecă”; Thomas Alva Edison: „Alături de hidrogen, prostia e cea care se găseşte în cea mai mare cantitate în univers”; Pompiliu Constantinescu: „Cine gustă pe cronicari va gusta şi pe Eminescu, şi va gusta şi pe cei mai moderni scriitori naţionali, cu aceeaşi intensitate”; Mircea Eliade: „Viaţa nu poate fi reparată, ci numai creată din nou, printr-o reîntoarcere la izvoare, iar izvorul, prin excelenţă, e ţâşnirea prodigioasă de energie, de viaţă şi de fertilitate care a avut loc odată cu facerea lumii”;